Tekstityksen versionumero: 1.2 Päiväys: 05.02.2009
Suomennos: zippi, koiruus, Matti_, SocomPredator, -
jörö, jazzzombie, rezaR, vivve, Stiiq ja Vongoethe.
Oikoluku: Trito.
MATKA MAAN KESKIPISTEESEEN
Trevor!
Max.
Vaikka tiedeyhteiskunta ilkkui Wegenerille, -
hänen teoriansa suuresta maanosasta, Pangaeasta, todistettiin oikeaksi.
Sieltähän sinä tulit.
Hei, Leonard.
Terve.
- Et kuule mielelläsi tätä. - Miksi?
- Kitzens odottaa huoneessasi. - Ymmärrän.
- Trevor, suosikkikollegani. - Kuinka menee, Alan?
- Hyvin. Miten opetuksesi sujuu? - Hyvin.
Eikö siellä kaiu vähäisen oppilasmäärän takia?
- Mitä asiaa sinulla on? Olisi vähän kiire. - Huomaan, kuinka kiire teillä on.
Yritän olla mahdollisimman nopea.
Yliopisto lopettaa veljesi laboratorion.
- Lopettaa? - Se antaa meille varastotilaa.
Selvitetään pari asiaa. Tämän laitteiston tarkoitus on tutkia -
Maxwell Andersonin teorioita, jotka ennustavat vulkaanisia halkeamia...
Joita ei ole koskaan todistettu. Kuinka moni -
veljesi sensoreista on edes toiminnassa? Yksi, kaksi...
- Kolme. - Joskus niitä oli 29. - Lopettamisen ajankohta on aivan väärä.
Boliviassa on seismistä toimintaa. Mongolian mannerlaatta on liikkunut 13 millimetriä.
Alan, et voi lopettaa laboratoriotamme.
- Maxista ei ole muuta jäljellä. - Max katosi kymmenen vuotta sitten.
Olen todella pahoillani.
Trevor, oletko siellä? Elizabeth täällä. Vastaa.
Hyvä on. Olemme valtatie 95:llä ja tulossa sinne.
- Haluatko tervehtiä Trevor-setääsi, Sean? - En.
- Tervehdi vain häntä. - En halua.
- Voi ei. - Kälysi täällä jälleen.
Halusin vain varmistaa, milloin olet kotona. Saavumme siinä kuuden aikaan.
Saat minut kiinni matkapuhelimestani. Sean odottaa tapaamistanne. Vai mitä, Sean?
- Väärin. - Pelkään, ettet ole saanut viestejämme.
- Soita. - En ole kotona, jätä viesti.
Trevor, olemme talosi ulkopuolella.
Trevor, oletko siellä?
- Olet kotona sittenkin. - Mukava nähdä sinua.
Sinua myös.
Kuinka voit? Kuuntelin viestisi juuri.
- Taisit unohtaa. - En unohtanut.
- Kuinka voisin unohtaa? - Ai et unohtanut?
Unohdin. Se ei tarkoita, ettenkö haluaisi viettää aikaa veljenpoikani kanssa.
- Taisin nähdä hänet viimeksi 9-vuotiaana. - 7-vuotiaana.
Kauanko hän on täällä?
- Kymmenen päivää. - Niinkö sovimme?
Hei, Sean. Kuinka voit? Näytät hyvältä.
- Onko tuo sellainen Game Boy? - Tämä on PSP.
- Hienoa. - Sean, sano hei sedällesi.
Hei sedällesi.
Olit viimeksi suunnilleen tämän mittainen.
Tuo oli hyvä.
Ota se. Sinullahan on kaikki numeroni.
Lippusi ja passisi ovat laukussasi. Tulen vastaan lentokentälle Ottawassa.
Siihen mennessä olen löytänyt kodin ja voimme aloittaa uuden seikkailun.
- Melko jännittävää, vai mitä? - Todella hienoa. Olemme kanadalaisia.
Osaat varmasti sisälle.
Hänelle tekee hyvää olla seurassasi.
Kuka tietää, se saattaa tehdä hyvää myös sinulle.
- Tämä on sinulle. - Onko se Seanin?
- Ei, se on Maxin. - Maxin?
Tästä tulee hauskaa.
Pari jätkää nauttivat elämästään. Viisi päivää, ehkä viikon.
Teemme poikien juttuja.
Pidätkö baseballista? Meidän pitäisi mennä lyöntihäkkiin.
Aivan, kuuntele. Minäkään en pidä tästä.
Kunhan jääkaapista löytyy Mountain Dew'ta ja televisiosta Family Guy, pärjäämme.
- Selvä. - Hieno kolikkokokoelma.
- Se on sellainen pieni projektini. - Todella jänskää.
Kiitos.
Onko nälkä? Voisimme tilata jotain.
Pitsaa, kiinalaista tai vaikka thai-ruokaa?
Subeja tai jotain sellaista?
- Vau. - Mikä se on?
Täällä on erään todella hyvän kaverin tavaroita.
Sinun isäsi.
Hänen vanha räpylänsä.
- Äiti ei kerro hänestä paljoakaan. - Voit uskoa minua.
Hän oli yksi niitä harvoja, -
jotka olivat erinomaisia kaikessa mitä tekivät.
- Näetkö? Tämä oli isäsi vanha PSP. - Jojo?
Älä pilkkaa jojoa. Tässä fysiikan lait tekevät työtään. On keskipakovoimaa, -
on gravitaatiota sekä potentiaalienergiaa.
Tiesitkö, että ennen muinoin tätä käytettiin metsästämiseen.
Katsohan.
- Anna minä yritän. - Saattaa olla parempi niin.
Ei mitään hajua, mikä tämä on.
Katsohan.
Hänen lempikirjansa. Jules Vernen Matka maan keskipisteeseen.
Se taidettiin määrätä minulle kerran luettavaksi kesällä.
- En sitten koskaan lukenut sitä. - Huono homma, tämä on hyvä kirja.
Hänelle tämä ei ollut vain tieteiskirja, tämä oli inspiraatio.
Hänellä oli tapana lukea tätä minulle, kun olin aivan pieni.
Mitä nämä merkinnät ovat?
Magman lämpötila nousee 621 asteeseen Mongoliassa?
Boliviassa.
Havaijilla.
Varo!
Sean, mennään katsomaan laboratoriotani.
- Tämä ei sitten voinut odottaa huomiseen? - Isäsi tapasi sanoa: -
"Tektonofysiikka on tämän päivän tiedettä, ei huomisen."
Se käsittelee samanaikaisesti tapahtuvia seismisiä tapahtumia.
Katso tätä.
Tässä on Havaiji, Bolivia ja Mongolia.
Olosuhteet ovat lähes täsmälleen samat kuin heinäkuussa 1997.
- Mitä silloin tapahtui? - Sinä vuonna isäsi katosi.
Näetkö tämän numerosarakkeen? Jos tämä 753 olisi 752, -
se olisi siinä tapauksesa -
täsmälleen sama.
Mitä nämä pienet pallukat ovat?
Älä koske mihinkään. Ne ovat elämäntyöni.
Nämäkö neljä pallukkaa ovat elämäntyösi?
Kolme. Kolme pallukkaa.
Yksi, kaksi, kolme, neljä.
Islanti. Nyt alan ymmärtää.
Max näki lukemat 10 vuotta sitten ja lähti tutkimaan asiaa.
Jos lukemat ovat nyt samat, tämä voi olla ainoa tilaisuuteni selvittää mitä silloin tapahtui.
- Tarvitsen passisi. - Mihin?
Olen pahoillani, mutta minun on saatava sinut Kanadaan hieman sovittua aiemmin.
- Mistä sinä oikein puhut? - Tästä. Matkasta maan keskipisteeseen.
Kaikki tapahtuu Islannissa. Sinne hänenkin on täytynyt mennä.
Ovatko nämä kaikki isäni muistiinpanoja?
Katsohan, -
Max ja minä... Isäsi ja minä keskustelimme mahdollisuudesta, -
että on olemassa vulkaanisia putkia, joita pitkin pääsisi maankuoren läpi maan keskipisteeseen.
Ja luulen hänen lähteneen etsimään niitä.
Olen pahoillani, mutta minun on pantava sinut Ottawan koneeseen aamulla.
- Ja nyt soitan lentolipun Islantiin. - Ei onnistu.
Minä vasta saavuin tänne. Et kyllä hylkää minua saman tien.
Minähän se löysin sinun elämäntyösi neljännen vilkkuvan pallukan.
- Puhumme nyt veljestäni. - Hän on myös isäni.
Minun ei tarvitse olla Ottawassa vielä 10 päivään, joten tulen mukaasi.
Tiedätkö paljonko maksaa äkkilähtö Reykjavikiin?
Minusta tuntuu, että sinulla on varaa.
Laskeudu, urhea matkaaja, Sneffelsin jäätikön kraatteriin, -
johon Scarterisin varjot osuvat ennen heinäkuun taittumista, -
ja matkasi johtaa maan keskipisteeseen.
- Mitä sinä teet? - Tulkitsen näitä merkintöjä, -
joita isäsi on kirjoittanut. Luulen näiden kirjainparien olevan jonkinlainen koodi.
Sillä saattaa olla jotain tekemistä jaksollisen järjestelmän kanssa.
Tässä on esimerkiksi S-A, I-S ja G-G.
Luulen, että P-B on jaksollisessa järjestelmässä ja tarkoittaa plumbumia.
- Plumbum tarkoittaa lyijyä. - Mitä on sigurbjörn asgeirsson?
- Mitä? - Tuossa, lue alaspäin. Sigurbjörn asgeirsson.
Sigurbjörnasgeirsson. Se on...
Se on johtolanka. Ehkä se on paikka tai sitten esine.
- Mitä sinä teet? - Googletan 10 kilometrin korkeudessa.
- Voiko noin tehdä? - Tervetuloa tälle vuosisadalle.
- No niin, tässä. - Se on henkilö.
Sigurbjörn Asgeirsson, Asgeirssonin vulkaanisen instituutin toiminnanjohtaja.
Max olisi tuntenut hänet. Tiesinhän, että oli hyvä juttu ottaa sinut mukaan.
Käymme ensimmäiseksi hänen instituutissaan.
- Joko pian? - Jos tarkoitat hermostumistani, niin pian.
- Ajat aika hitaasti. - Ajan aika turvallisesti.
Näin vuohen ohittavan meidät.
Milloin se "seikkailu"-juttu alkaa?
Annan sinulle jotain hauskaa tekemistä.
Kartanluku.
Missä olemme?
Ohitimmeko Havanschlichtin?
- Havanschlichtinko? - Niin.
En tiedä.
- Ohitimmeko Eingarsstadirin? - En tiedä.
- Reynivirin? Husavikin? - En tiedä.
- Ei. - Grundarholin? Stifflarschtarderin?
- Stifflardschtarder? - Entä Koldukardarskinoquuen?
- Mitä? - Olemme eksyksissä.
Emme ole. Etsi instituuttia.
- Mitä instituutti näyttää? - En tiedä, isolta ja instituutiomaiselta.
Sen on oltava jossain täällä.
Tuolla on pieni mökki. Käydään kysymässä tietä.
- Emme ole eksyksissä. - Emme, ehdottomasti emme.
Mikä tämä on? Hiihtomökki?
"Asgeirssonin Progressiivisen Vulganologian Instituutti" Sanoinhan löytäväni sen.
- Selvä. Ei hassumpi. - Hyvä on.
Anteeksi, en puhu islantia.
- Hei, voinko auttaa? - Hei.
- Olen Hannah. - Hauska tutustua.
Olen professori Anderson. Olen vierailulla Amerikasta.
- Tässä on Sean, veljenpoikani. - Olen Sean.
- Hei, Sean. - Voinko puhua, anteeksi, -
Sigurbjörn Asgeirssonin kanssa?
Sigurbjörn Asgeirsson on kuollut.
- Kuollut? - Hän kuoli kolme talvea sitten.
- Johdatteko te instituuttia? - Kukaan ei johda. Instituuttia ei ole.
Tienvarressa on viitta, jossa sanotaan...
Progressiivinen vulkanologia oli huono ajatus.
Berliinin muurin ja kahdeksanraitaisten nauhojen tapaan.
Vai niin. Työskentelittekö hänen kanssaan?
En. Hän oli isäni.
Tiedän sen. Mitä siitä?
Kirja kuului veljelleni, Maxille. Max Andersonille.
Uskomme hänen olleen yhteydessä isänne kanssa.
- Veljesi oli verneläinen. - Mikä verneläinen on?
Sellainen joka uskoo, että Jules Vernen kirjoitukset olivat tosia.
Tyyppi oli tieteiskirjailija.
Silti tämä uskovien joukko piti Verneä näkijänä.
Isäni uskoi Verneen eniten.
Veljeni ei ollut verneläinen.
Tämä oli isäni kappale.
Katsokaa.
Näettekö, merkinnät ovat täysin samanlaiset. Veljesi oli verneläinen.
Isäni oli aika ulkona.
- Et tuntenut häntä, Sean. - Alan uskoa, ettet sinäkään.
Hän ei ollut minkään salaseuran jäsen.
- Mitä te teette täällä? - Minä olen tutkija, professori.
Tulin tänne koska 30 kilometriä pohjoiseen on seismisiä sensoreita, -
joita ajattelimme käydä vilkaisemassa.
Siksi olemme täällä, siinä kaikki.
Hyvä on. Tiesittekö, ettei pohjoiseen ole teitä?
Olen vuoristo-opas. Voin viedä teidät sinne, professori.
- Hienoa. - Hienoa, rakastan patikointia.
- Sehän olisi vallan mainioita. - Hyvä.
- Kutsu minua Trevoriksi. - Minua voit sanoa Seaniksi.
- Sinne vieminen maksaa 5000 kruunua. - Viisi tuhatta päivästä? Se sopii.
Tunnilta.
Kelpaavatko kolikot?
Tulkaa, pojat. Haluan ehtiä kotiin ennen auringonlaskua.
Voisitko hidastaa hieman?
- Varattu. - Mitä?
Varaan vuoristo-oppaan.
- Olet 13-vuotias. - Valitan, ehdin ensin.
- 13-vuotiaat eivät saa varata. - Yritä hyväksyä se.
- Alamme lähestyä. - Katsokaa mihin astutte.
Sneffeles-vuori on erityisen petollinen.
- Mikä Sneffels on? - Kerro sinä, professori?
Sneffels on sen vuoren nimi mistä Liedenbrock -
ilmeisesti löysi portin maan keskipisteeseen.
Etsitään ne sensorinne, professori.
Täällä se on.
Mitä aiotte tehdä sillä?
Se on avattava. Siinä on tavallaan mustalaatikko, -
joka on tallentanut kaiken seismisen aktiivisuuden, -
jota on ilmennyt viimeisen kymmenen vuoden aikana.
Se saattaa sisältää paljon tietoa Maxista, ja siitä, mitä hän teki ennen kuin katosi.
Trevor, olen pahoillani, mutta meidän on nyt lähdettävä.
- Tämän täytyy olla syöpynyt kiinni. - Trevor, meidän täytyy...
Meidän on mentävä suojaan. Mennään, Sean.
- Tulen heti perässä. Olen kohta valmis. - Anna sen vain olla.
Meidän on suojauduttava heti.
- Tule nyt, Trevor-setä. - Ala tulla!
- Sain sen! - Varo!
Kiirehdi!
Trevor, sensori vetää salamoita puoleensa!
- Pudota se sensori! - En aio pudottaa tätä!
- Kiirehdi! - Se vetää salamoita puoleensa!
Trevor?
- Trevor? - Olen kunnossa.
Sean?
- Sean, oletko kunnossa? - Olen.
- Pysytään vain rauhallisina. - Auttakaa minua kaivamaan!
Vauhtia!
- Unohda, ei siitä ole apua. - Unohtaa?
Hän on oikeassa. Ympärillämme on varmasti -
noin 60 tai 70 tonnia kivilohkareita.
Veisi ainakin kuukauden kaivaa ulos täältä.
- Täytyy löytää toinen uloskäynti. - Entä jos sellaista ei ole?
Aina löytyy toinen reitti, Sean.
- Mitä kaikkea sinulla on siellä? - Hätäsoihtuja, ensiapulaukku, köyttä, -
huopia ja pari proteiinipatukkaa.
Niitä pitää säännöstellä, koska emme tiedä, kauanko olemme loukussa.
Loukussa? Sitäkö me olemme?
Ei hän sitä tarkoittanut.
- Sean, mitä sinä teet? - Täällä ei ole yhtään kenttää!
Sean, ei täällä alhaalla kenttää voi ollakaan.
Pane se pois. Älä huoli.
- Löydämme tien ulos. - Selvä.
- Ehkä joku näistä johtaa maanpinnalle. - Kuinka osaamme valita oikean?
Vaistoni sanoo, että menemme oikealle. Tulkaa.
Näyttää lupaavalta.
Jalkaa vain toisen eteen, ja olemme ulkona tuossa tuokiossa.
Hyvältä näyttää.
Älkää huoliko, suuntavaisto on kuudes aistini.
Varovasti nyt, Sean. Tämä on kuin kenttätöitä tekisi.
Tapasin rakastaa kenttätöitä.
Varo!
Et ole laboratoriossasi tutkimassa kiviä, professori.
- Kyse on elämästä ja kuolemasta. - Aivan, kiitos.
Jäät yhden velkaa.
Mitä tässä sanotaan?
Se tarkoittaa, että pysy poissa.
- Ehkä se on hyvä neuvo. - Ei. Tämä on hyvä uutinen.
Jos tämä johtaa vanhaan kaivoskuiluun, se saattaa olla uloskäyntimme.
- Kuinka syväksi tuota luulet? - Antaisitko yhden soihduistasi?
Kiitoksia. Sean, katso kelloasi.
Sytytän tämän ja pudotan alas, ja haluan sinun kertovan pudotuksen keston.
Selvä.
Valmiina nyt. Kolme, kaksi...
Mitä tapahtui?
Aivan, magnesiumia.
Sitä varmasti kulkee seinien juovissa.
Magnesium on herkästi syttyvää, vai mitä, professori?
Aivan. Sitä käytetään soihduissa, ruudissa ja tulitikuissa.
Ehkä ruuti tai soihdut eivät ole hyvä ajatus täällä alhaalla.
Kiitos. Sama periaate.
- Valmiina, Sean? - Anna mennä.
Kolme, kaksi.
Yksi.
Kaksi. Melkein kolme sekuntia.
32:n neliö... Se on 60 metriä.
- Ei se ole ongelma. - Se vastaa noin 20 kerrosta.
- Onko köyttä tarpeeksi? - Minulla on aina tarpeeksi köyttä.
- Mikä ei ole siis ongelma? - Alas laskeutuminen.
- Aiomme laskeutua tuohon syvään, pimeään kuiluun? - Onko se ongelma?
- Mikä hätänä? - Meidän ei pitäisi laskeutua tuonne.
Mitä oikein selität? Sinussa on miestä varata opas itsellesi, muttei köydellä laskeutumiseen.
- Vuoristo-oppaan varaaminen... - Kukaan ei varaa vuoristo-opasta itselleen.
Menemme alas.
Rauhallisesti.
Muistakaa, että olemme sidottuina toisiimme.
Hyvin menee.
Hyvin sujuu.
Täällä alhaalla on kaikki hyvin.
- Olettehan te tulossa alas? - Sean, alan laskea sinua hiljalleen.
Nojaa taakse ja pidä jalkasi ojennettuna korkealle.
Kaikki hyvin, olemme sidottuina toisiimme. Mitään pahaa ei voi tapahtua.
Niin varmaan.
Hyvä.
Sean, ota askelia. Sinun on otettava askelia.
Hyvä.
Näyttää sujuvan. Etkö varmasti ole tehnyt tätä ennen?
Ole hiljaa.
- Katsoisitko mihin astut? - Roikun tässä henkeni uhalla.
Sean, puhu minulle.
Käytkö usein täällä?
Älä viitsi. Etkö keksi tuon parempaa?
- Kuitenkin puhuin! - En käy täällä usein, Sean.
Valmista?
- Hei. Katsokaa näitä liuskeita. - Mitä?
Metamorfiininen kivilaji. Vihreää, graniitin väristä, kiiltävää.
- Niin, liuskeita. - Sitä on kaikkialla, katsokaa. Varmaan...
Trevor.
- Mene seinämälle. - En yletä.
Köytemme ovat sekaantuneet, putoamme kaikki. Minun on leikattava köytesi.
- Mitä? Odota, odota. - Hannah, ei.
Älä. Trevor setä.
Löytyi, pohja on tässä.
Hannah, kai tiesit tuon?
Eikö niin? Hannah?
Mikä tämä on?
- Näyttää hylätyltä kaivostunnelilta. - Tuo on vanha Bla'gilsin kaivos.
Suljettiin pahan katastrofin jälkeen 60 vuotta sitten.
Katastrofi? Kuinka paha?
- 81 ihmistä kuoli. - Se on melko paha.
Tule ja ryhdistäydy.
Trevor, oliko kirjassa tällaista kaivosta?
En usko.
Hannah, voinko kysyä jotain?
Onko sinulla käynyt mielessä, että isäsi ja veljeni -
- eivät olleetkaan väärässä. - Selvennän sinulle jotain.
En ole isäni. Eikä hänen maailmallaan ole mitään tekemistä kanssani.
Ymmärrän toki. En tarkoittanut, että se oli tai tulee olemaan.
- Palkkani juoksee yhä. - Laskutatko minua vieläkin?
Laskutan, kunnes olen turvallisesti kotonani.
Hannah?
Mikä se on?
- Kaivoksen vanha generaattori. - Älä koske siihen.
Mitä sinä teet? Se saattaa olla epävakaa yhdistelmä...
- Todellinen generaattori. - Tuo voi räjähtää, älä kääntele vipuja.
Älä tee noin. Tule pois sen luota.
Perun sanani.
Siinä se. Kaivosmiesten täytyi saada jotenkin tavaransa ulos.
- Kiskot voivat johdattaa meidät ulos. - Hannah, kuinka moni pääsi ulos?
- Yksi. - Se on hyvä alku. Minä istun edessä.
Ei, älä mene sinne. Emme tiedä toimivatko ne.
Ne ovat vaarallisia. Kiskot saattavat olla vaaralliset.
Kiskot näyttävät hyvältä. Hyppää kyytiin.
Tuo ei näytä turvalliselta, älä tee noin.
Taidan nähdä jotain. Se on...
En halua tietää, paitsi jos se on päivänvaloa.
Tuo ei ole päivänvaloa. Olemme pulassa.
- Olisipa tässä turvavyöt. - Niistäkö olet huolissasi?
Varo!
- Hannah. - Tiedän.
- Jarruta. - Enkä, emme ehtisi pysähtyä.
Hienoa työtä! Kiitos!
- Kaverit! - Pysy paikallasi, Sean!
Trevor, oletko kunnossa?
Hannah, raiteesi loppuvat!
- Hyppää vaunuuni! - Mitä?
Nopeasti, sinun on hypättävä!
Hyppäät vain!
Valmiina?
Trevor, sinunkin raiteesi loppuvat.
- Selvä. - Mitä sinä teet?
Näytän oikean tavan pelastaa jonkun henki. Ala tulla.
- Voinko auttaa? - Voit.
Valmiina?
- Oletko kunnossa? - Kyllä. Onneksi laskeuduin pehmeästi.
Olet nyt jo kaksi velkaa.
- Kuka niitä laskee? - Minä.
Se oli...
mahtavaa!
- Mitä teille oikein tapahtui? - Älä kysy.
Mikä tuo on?
- Mihin sinä menet? Älä mene sinne. - Mistä tarkoitat? Tämä voi olla reitti ulos.
Seinässä on reikä.
Katsokaa tätä.
- Rubiineja. - Smaragdeja.
Maasälpää.
Täällä on lisää.
- Timantteja. - Kimaltelevaa.
Jalokiviä muodostuu ja löytyy usein -
vulkaanisista putkista.
- Tämä onkalo voi johtaa takaisin maan päälle? - Kyllä.
- Emme ole kaukana pinnasta. - Emme.
Kun pääsemme pois, ostan Maseratin.
Raha ei ole tärkeintä, Sean. Ihmisilläkin on merkitystä.
- Tai jotain sinnepäin. - Ei, jos sinulla on kallis auto.
- Kuulitteko tuon? - Älkää liikkuko.
Sano, ettei tämä ole sitä mitä luulen.
- Muskoviittia? - Muskoviittia.
Mitä se on?
- Se on erittäin ohutta kivimuodostelmaa. - Kuinka ohutta?
Niin ohutta, että pieninkin muutos painossa ja rasituksessa -
saattaa hajottaa sen. Ja me seisomme ison muodostelman päällä.
Pysähdy.
Nyt se loppui.
Kävele takaisin täsmälleen omia jälkiäsi pitkin. Erittäin rauhallisesti.
Astu kevyesti. Varvas, kanta, hyvin menee.
Hyvin menee, oikein hitaasti. Hyvä, tule vain.
Juuri noin. Hyvä.
- Oikein varovasti. - Liiku vain.
Ei!
Se on itse asiassa paksumpaa kuin luulin.
Me putoamme edelleen!
- Trevor, mitä pohjalla oikein on? - Jos Vernen kirjoituksiin on uskominen, -
nämä tunnelit voivat jatkua satoja tai tuhansia kilometrejä.
- Ei Verne ollut oikeassa! - Trevor, lopeta. Mitä pohjalla odottaa?
- Todennäköisin teoria on, että vain pohja. - Pohja? Onko muita teorioita?
Nämä seinämät saattavat olla kuluneet vedestä, joka edelleen virtaa tästä läpi, -
ja tarjoaa hidasteen tälle putoamiselle.
- Kuten vesiliukumäki. - Vesiliukumäki. Tuo oli ainakin teoria.
Mutta eikö vesi silloin muodostaisi stalagmiitteja, jotka olisivat kohti meitä?
- Seivästyisimme. - Se on myös mahdollista.
- Onko tämä vettä? - On. Vettä.
- Vesiliukumäki... - Siinä se on! Yrittäkää kestää!
Sean!
- Sean, oletko kunnossa? - Emme seivästyneet!
Yritä päästä kivien luo.
Missä Hannah on? Hannah!
Reppuni oli liian raskas.
- Kiitos. - Mikä tilanne meillä nyt sitten on?
Olet vain yhden velkaa.
- Missä me olemme? - Ovatko nuo tähtiä?
Ei, se on vain tämän luolan katto.
Kuvittelenko vain, vai liikkuuko luolan katto?
Kyllä. Siltä näyttää.
Ne ovat lintuja.
- Sähköisiä lintuja? - Ne näyttävät Cyanis rosopteryxeilta.
Ne ovat bioluminoivia kuten tulikärpäset tai kiiltomadot. Tämä on uskomatonta.
Siistiä. Kiiltolintuja.
- Oletko nähnyt näitä olentoja ennen? - Kyllä, museossa. Ne olivat vain fossiileja.
Ne ovat kuolleet sukupuuttoon jo 150 miljoonaa vuotta sitten.
- Minne ne menevät? - Tuolla on tunneli.
Tulkaa.
Sean, odota minua.
Hyvät naiset ja herrat, esittelen teille Maan keskipisteen.
Max oli oikeassa.
Hän oli oikeassa.
Max oli oikeassa!
Isäsi oli oikeassa. Hän oli oikeassa.
Hannah, sinunkin isäsi oli oikeassa.
He molemmat uskoivat johonkin, jota kaikki muut sanoivat mahdottomaksi.
Hän oli oikeassa.
- Mikä tuo valo on? - En osaa sanoa.
Se on varmaan jonkinlainen luminoiva kaasuyhdiste.
- En tiedä. - Se on kuin terraario.
Terraario tuhansia kilometrejä maanpinnan alapuolella.
Maailma maailman sisällä.
"Vesiputoukset, jotka ovat jo pitkään virranneet alas Afarista," -
"ryöppyävät nyt kohoavien kurun seinämien välistä ja" -
"virtaavat loputtoman kallion viertä."
Täällä on samanlaista kuin Liedenbrock kuvaili.
Tarkoittaako se sitä, että Liedenbrock oli oikea henkilö?
Joku tuli tänne alas. Joku näki tämän kaiken.
Joku pääsi pois täältä ja kertoi Vernelle.
Pääsikö joku pois täältä? Paras uutinen koko päivänä.
Eikö tämä ole aivan tajunnan räjäyttävää?
Tajuntani on todellakin räjähtänyt.
Jättimäisiä fossiloituineita sieniä.
Vähän niin kuin jättitatteja.
- Kirja on siis täysin totta? - Ehkä.
- Myös kaikki vaaralliset kohdat? - Ajattelin myös sitä.
- Trevor, tule pian tänne. - Sean?
- Menen sisään. - Odota.
- Odota vähän. - Tulen ihan kohta.
Joku siis todella eli täällä?
Se joku -
oli Liedenbrock.
Katso kaikkia näitä varusteita.
Kaikki tämä oli tieteen kehityksen huippua -
vuosisata sitten.
Hei, Trevor. Taisin löytää Liedenbrockin muistion.
Katso. Noiden puiden takana pitäisi olla maanalainen valtameri.
Niin.
En usko, että se on Liedenbrockin käsialaa.
Se on isäni.
Trevor?
Voinko puhua hetken kanssasi täällä ulkona?
Voitko odottaa täällä hetken?
Luulen, että löysin Maxin.
En oikein koskaan oppinut tuntemaan häntä.
- Toivoin, että olisin. - Hän kirjoitti jotain, jonka haluan sinun kuulevan.
14. Elokuuta, vuonna 1997.
Tänään oli Seanin kolmas syntymäpäivä.
Kuusi viikkoa sitten lupasin itselleni olevani ajoissa kotona -
antaakseni hänelle hänen ensimmäisen pesäpalloräpylänsä.
Nyt olen huolissani, etten koskaan saa siihen mahdollisuutta.
Lähdin tehdäkseni mahtavan löydön, sekä jakaakseni sen Trevorin ja muun maailman kanssa.
Nyt vaihtaisin sen kaiken -
vain nähdäkseni sinun kasvavan -
rohkeaksi ja huolehtivaksi mieheksi.
Sellainen mies sinusta varmasti kasvaa.
Hyvää syntymäpäivää, Sean.
Rakastan sinua. Isä.
Hyvästi, Max.
Maxin päiväkirjan mukaan, olemme valtavassa ilmataskussa laavan ympäröimänä.
Tasaisin väliajoin ilmenee järistyksiä.
- Kuten tämä. - Aivan.
Ympärillä oleva magma muuttaa tämän paikan kuin suureksi uuniksi.
Niinkö isälleni kävi?
- Olen vain lapsi, mutta kestän tämän. - Istu alas.
- Max suunnitteli pakoa. - Hänen muistiinpanoissaan lukee, -
- että lämpötila täällä voi olla yli 90 astetta. - Ihminen ei selviä yli 60 asteessa.
- Se on jo 35 astetta. - Se oli 28 astetta, kun saavuimme.
- Lämpötila nousee nopeasti. - Mitä me teemme?
Sanoisin, että seuraamme Maxin suunnitelmaa.
Hän kirjoitti: "Analyysini alkuperäisestä Vernen tekstistä" -
"saa minut uskomaan, että meren takana, pohjoispuolella tästä paikasta" -
"on kuumalähde, jonka avulla pystyy palaamaan maanpinnalle."
Meidän täytyy päästä meren yli ja löytää kuumalähde päästäksemme pinnalle.
- Pinnalle pääseminen kuulostaa hyvältä. - Helpommin sanottu kuin tehty.
Lämpötila voi nousta niin, että vesi kiehuu.
- Paljonko meillä on aikaa? - 48 tuntia. 72 korkeintaan.
- Ehkä vähemmän. - Mutta miten pääsemme nopeasti meren yli?
- Kiertäminen ei onnistu, koska... - Meillä ei edes olisi aikaa kiertää.
Kaikki on kirjassa.
Oletko kunnossa? Paljonko lämpötila on?
38 astetta.
Syö trilobiittisi, Sean. Meidän pitää pysyä vahvoina
Hyvä poika.
- Emmekö tarvitse keskimastoa? - Emme tarvitse sitä.
Tarvitsemamme tuuli puhaltaa tuolla korkealla.
Muodostuu termiikki, joka on paljon voimakkaampaa kuin tuuli täällä alhaalla.
Hyvää työtä. Tuon pitäisi toimia. Minulla on jotain sinulle.
- Mikä tämä on? - Se on isäsi vanha kompassi.
Muistan sen joulun, kun äitisi antoi tämän isällesi.
Hän halusi varmistaa, että isäsi löytää aina takasin kotiin.
Se saattaa auttaa sinua löytämään tien äitisi luo.
- Kiitos, Trevor. Tämä merkitsee paljon. - Minulle myös.
Sinun pitäisi myös tietää, että navat ovat täällä toisin päin.
Eli pohjoinen on etelä ja toisinpäin. Meidän pitää lähteä pohjoiseen meren yli.
- Tarkoitat etelään. - Aivan.
Se alkaa ottamaan nyt tuulta.
Pidelkää siinä. Pitäkää se paikoillaan.
Hyvä, hyvä.
- Hyvä. Valmista? - Kyllä.
Kolme, kaksi, yksi ja irti!
Hienoa.
Mene, mene!
Nouse!
Olemme menossa jo.
- Hei, voisitteko odottaa minua? - Tule, hyppää kyytiin.
Se palasi. Hei, pikkuinen.
- Näetkö nuo pilvet? - Näen.
Virta vie meitä oikeaa suuntaan. Pitäisikö meidän laskea purje?
Emme voi. Lämpötila on jo 43 astetta.
Kuumat paikat. Meidän täytyy purjehtia mahdollisimman nopeasti. Jätä se ylös.
Se on vain pieni myrsky. Se on pikku juttu.
- Tuolla alhaalla liikkui jokin. - Fosforoitunutta planktonia.
Sitä samaa, jota näimme rannalla.
En tiedä. Se näyttää liian isolta planktoniksi.
Sean, emme ole missään merinäyttelyssä, joten perääntyisitikö hieman.
Luulen sen olevan jonkinlainen kala.
- Niitä on kaikkialla. - Sanoinhan, että pääsemme vielä lyöntihäkkiin.
- Ole valmiina! - Näyttäkää mihin pystytte.
Mahtavaa. Laakalyönti!
Kuuletteko jotain?
- Haloo? Äiti? - Sean. Täällä on huono yhteys.
- Äiti, en kuule sinua. - Missä sinä olet?
Trevor-setä ja minä -
olemme eräänlaisella kalastusreissulla.
Onko teillä hauskaa?
- Äläpäs yritäkään. - Trevor-setä sai juuri ison saalin.
- Puhelimeni! - Sean, osaatko lyödä toiselta puolelta?
- Oletko valmis? - Olen.
- Takalaiton. - Sean, varo!
Saan sen.
- Sean! - Ei, pysykää kaukana reunoilta!
Katsokaa mitä ne tekevät. Ne eivät halua meitä vaan kaloja.
Sean, tartu peräsimeen, me otamme köydet.
Pidä siitä tiukasti. Sean, käännä tiukasti tyyrpuuriin.
- Minne? - Tuohon suuntaan!
Hyvin menee.
Päästä köyttä varovasti. Päästä sitä hitaasti.
- Se toimii! - Me karistamme niitä.
- Olet loistava, Trev-setä! - Olen sanonut samaa tiedeyhteisölle jo vuosia.
Hannah! Anna kun katson.
Köydet!
- Sain sen! - Sean, älä tee sitä!
- Sean, ei! - Trevor!
Pidä kiinni! Älä päästä irti!
Trevor?
Haloo?
Terve, pikkukaveri. Missä olemme?
Tiedätkö mistä saisin vettä?
Puhun linnulle. Taidan olla sekoamassa.
Sean!
Pysähdy.
Tuuli puhalsi hänet tähän suuntaan.
Suuntaammeko vielä pohjoiseen?
Kyllä, pohjoiseen päin. Hän on fiksu poika ja tietää suunnitelman.
Hän odottaa varmasti joen luona.
Etsitään se joki.
Odota nyt hetki.
Minne sinä nyt menit?
Hyvää työtä.
Mihin suuntaan?
Etelä. Hyvä, joki on pohjoisessa.
- Minä voin ottaa sen. - Selviän kyllä.
- Trevor, selviän kyllä. - Hannah, minä voin ottaa sen.
Pysähdytään hetkeksi.
46 ASTETTA
Me kyllä löydämme hänet.
Juo tuosta.
- Onko tässä viimeiset vedet? - On.
- Tarvitsemme sitä, pidä se. - Juo siitä.
Juo vain.
Matalaksi!
Mikä ihme tuo on?
Iso lihansyöjäkasvi? Hannah?
Hannah?
Koeta kestää!
Minä sain tästä pisteen, eikö niin?
Kuka niitä laskee?
Nyt tajusin. Se on magneettikenttä.
Ei ole totta. Magneettisia kiviä?
Ei, ei!
Eikä!
Yritäpäs tuota ilman siipiä.
Tuo on se joki. Kuumanlähteen täytyy olla tuon luolan sisällä.
Sean!
Missä hän on?
Trevor?
Olisinpa lukenut sen kirjan.
En näe häntä.
Trevor, Trevor! Odota hetki. Mitä teet?
Haen veljenpoikani. Hannah, -
tämä kaikki on minun syytäni.
Pelasta itsesi. Mene kotiin.
Odotan sinua joella -
niin kauan kuin voin.
Miksi teit noin?
Varmuuden vuoksi.
Sean!
Tule tänne!
- Olen niin iloinen nähdessäni sinut! - Minä myös.
- Oletko kunnossa? - Olen.
- Meidän pitää mennä. - Odota.
- Onko tuo kuumalähde? - On, sinne olemme menossa.
Tule.
- Etkö ole koskaan nähnyt dinosaurusta? - Vain luurankona!
Se on liian nopea. Emme ehdi.
- Trevor, mitä teet? - Tuo on muskoviittia.
Putosimme sen läpi aiemmin.
Se ei kestä sinua.
- Eikä varmasti tuotakaan. Juokse! - Trevor, älä!
Se ei mene rikki!
Juokse!
- Se saavuttaa sinua. - Tiedän! Juokse vain!
Se toimii!
Varo!
Trevor!
Muistin juuri, että vihaan kenttätyötä.
Tule tänne.
- Ihan kuin... ja sitten sinä... - Tiedän. Olen tosi onnekas.
Selvä, tuota tietä. Tuo ei ole hyvä, mutta tuo on huonoin.
Mennään.
Joki. Miten pääsemme kuumalähteelle?
- Vesi kiehuu. - Tarvitsemme jotain kelluvaa.
Mitä vain, tukki tai vastaava. Tarvitsemme veneen.
Kuka sen varauksen tekikään?
Hypätkää kyytiin.
- Planeetan paras vuoristo-opas. - Aivan.
Et kai luullut, että pelottelisit minut tieheni?
Sinun täytyy yrittää kovemmin.
Minun täytyy veloittaa tästä ylimääräistä.
Voinko avata piikin?
Mitä tuo oli?
Ei hyvä. Tuo on joen uoma.
Vesi loppuu.
Kannattaa pitää jostain kiinni!
Kyydistä tulee hiukan...
töyssyistä.
- Ovatko kaikki kunnossa? - Kyllä. Missä olemme?
Mikä tuo valo on?
Laavaa. Magmaa ja se nousee.
Tässä tunnelissa pitäisi olla vettä. Höyryä, laajentuvaa vettä.
Myöhästyimme jo lähteen purkauksesta.
- Mitä teemme? - Ehdotuksia, professori?
Ei ole vettä eikä höyryä. Ja ilman höyryä emme pääse mihinkään.
Näyttää siltä, että täällä ei ole ollut vettä pariin tuntiin.
- Mutta seinät ovat yhä kosteat. - Mahdotonta. Lämpötila on 54 astetta.
- Trevor, takanasi! - Mitä?
Se on märkä.
Se on kylmä. Sen takana on vettä.
Vettä täytyy olla jossain taskussa tai maanalaisessa joessa.
Se lähestyy.
Magnesiumia.
- Putoamme. - Montako soihtua on jäljellä?
- Kolme. Mitä aiot tehdä niillä? - Sytytän magnesiumin tällä kertaa tarkoituksella.
Pitäkää kiinni.
Syty jo. Se on liian märkää.
Täytyy päästä alemmas. Anna minulle toinen.
Pitäkää jaloistani kiinni.
Syty jo!
Minut on köytettävä. Pitää päästä alemmas.
Trevor, se lähestyy.
Tuo käy. Valmiina.
Tämä on viimeinen.
Trevor, varo!
- Riittääkö? - Vielä vähän.
Pidä kiirettä!
- Alemmaksiko? - Vielä vähän.
Hyvä, pitäkää siinä. Syty nyt!
- Kiirehdi, Trevor! - Vieläkin märkää. Minun on heitettävä se toiselle puolelle.
- Mitä? - Ei.
Ei!
- Trevor, ala tulla. - Se syttyi.
- Vetäkää. Vetäkää minut ylös! - Vauhtia.
- Vetäkää minut ylös! - Vedä sitä. Vedä!
Varokaa hampaita!
- Sean! Kiirehdi! - Matalaksi, se räjähtää.
- Tämä rakkine kuumenee. - Tiedän!
- Pitäkää kiinni! - Varmasti pidän!
Onko tuo taivas?
- Pitäkää kiinni! - Lakkaa hokemasta tuota!
En voi sille mitään!
Tuo on Vesuvius. Sean, jos äitisi kysyy, mitä teit viikonloppuna -
kerro hänelle, että Trevor-setä vei sinut Italiaan.
- Italiaanko? - Si.
Sean?
- Otin vain muutaman geologisen näytteen. - Muutaman?
No pari kiloa, mutta mitä muuta odotit? Olenhan tiedemiehen poika.
Katsokaa.
Ottakaa te tämä.
Ottakaa. Olemme pahoillamme.
Tahdotteko kelkkailla uudestaan?
Kelkkailu on hienoa. Mitä vain tahdotte.
- Mistä hyvästä tuo oli? - Nyt olemme tasoissa.
TYÖNHAKU LABORATORIOASSISTENTTI
Leonard, tulin takaisin. Mitä olitkaan tekemässä, lopeta se.
Mitä minä olinkaan tekemässä?
Kas vain, haet työpaikkaa. Ei sinun tarvitse, sinulla on töitä -
Asgeirsson-Andersonin tektonofysiikan tutkimuslaitoksessa.
- Asgeirsson-Andersonin... missä? - Nimi on vielä työn alla.
Pääasia on, että nousuvesi kohottaa kaikkia laivoja.
Mahtavaa. Tuota... Olenko minä laiva?
- Kyllä olet. Hommat jatkuvat. - Hyvä on, kamu.
Kappas vain. Mistä moinen mekastus?
- Mitä kuuluu Alan? Mitä sinä puuhaat? - Hyvää.
Mitäkö puuhaan? Muutan uuteen laboratoriooni.
Missä sinä olet ollut? Sinulta jäi kuulemma maanantain luento väliin.
Molemmat oppilaasi valittivat asiasta.
Pidin pikaloman. Se oli paras ratkaisu.
Kuinka jännittävää. Lupaathan kertoa siitä minulle joskus?
En tiedä riittääkö aikani, mutta voit lukea siitä Scientific Americanista.
- Scientific Americanista? - Halusin vain sanoa, -
että en ole katkera laboratorioon muuttamisen enkä laajenemisen takia.
- Etsiskelen omaa rakennusta. - Kuinka sinä sen oikein aiot tehdä?
Sanotaan vaikka, että putosin pienen omaisuuden päälle.
Huomenna sinusta siis tulee kanadalainen?
Siltä näyttää.
Olipa paljon poikien juttuja niin lyhyessä ajassa.
- Mitä jos olisit muutaman viikon ensi kerralla? - Muutaman viikon?
- Mitä teet joululomalla? - En mitään. Olen vapaalla.
Löysin tämän äsken isäsi tavaroiden joukosta.
- Luepa se. - Atlantiksen kadonnut kaupunki.
Siitä vielä puhutaan.
- Sean, mitä teet? - Ruokin lemmikkiäni.
- Mitä lemmikkiä? - Voi Sean...
- Antaakohan äiti minun pitää sen? - En osaa sanoa.
Se ei välttämättä pysy täällä.
- Katsohan sitä. - Hei, ala tulla.
- Sinun ongelmasi. - Minne olet menossa?
Minulla on sinulle ruokaa. Tule takaisin.
Ala tulla.